5 ÅR TIDLIGERE
NICE, FRANKRIKE
- De kommer til å drepe meg. - Du burde ikke ha lurt mafiaen.
Det var bare litt kreativ bokføring.
Jeg sørger bare for at du kommer trygt hjem til rettssaken din.
- Vi er i lufta om fem minutter. - Forhåpentligvis.
Er du sikker på at det er trygt?
Vi har tatt alle nødvendige sikkerhetsforanstaltninger.
Løp!
Ned!
- Jeg visste dere ville få meg drept. - Hold kjeft, og hold hodet nede.
Cohen!
Ja? Jobben min. Hva ellers?
Hvis Lawson er her finner jeg ham.
Det kalles erfaring.
Det ser ut til at det går minst ti dager før vi får regn.
Ikke gode nyheter for bøndene.
Kom igjen. Det er Harry. Kom igjen, kjære.
"Mord, narkoframstilling for salg."
- Ja, du skylder meg fem dollar. - Du sa narko, men ikke noe om mord.
- Du overså det med narkoen. - Visste du ikke hva anklagen var?
Vi fikk ikke beskjed om utleveringen før i går.
Kom igjen, mine herrer.
- Hun må ha drept en viktig person. - Kyle Pierson, en medstudent.
Frøken Scott virker ikke som noen mordertype.
- Det fins ikke en bestemt type. - Jeg tror ikke hun har det i seg.
Kom igjen, Finney.
Jeg skal rekke et fly, og har en tre timers kjøretur til flyplassen, så...
Hent fangen.
Vi arresterte henne hos tanta hennes.
Tanta var svært beskyttende overfor sin niese. Sa at hun ikke visste noe.
- Motsatte fangen seg arrestasjonen? - Hun prøvde å flykte tre ganger.
- Fire hvis man teller med i morges. - Slipp meg! Hvorfor gjør dere dette?
- Jeg har ikke gjort noe galt. - Hun er sikkert sulten.
Trodde dere at jeg sa "arkivar"? Jeg sa "vegetar".
- Jeg spiser ikke kjøtt. - Vi har gjort vårt beste.
- Selv suppa var elendig. - Jeg lagde den suppa til deg.
Ikke gjør meg flere tjenester, da.
- Jeg tar over. - Hvem er du?
Katherine Parker, Justisministeriet. Du er i min varetekt på hjemturen.
- Du tuller? - Ser det sånn ut?
- De dreper meg. - Du har rett til ikke å uttale deg.
Alt du sier kan bli brukt mot deg.
- Hold opp. Jeg hater politiserier. - Du har rett til en advokat.
Hvis du ikke har råd, får du beskikket en. Forstår du dine rettigheter?
- Jeg tar det som et ja. - God tur.
Skal hun ikke ha på seg fotlenke? Hun er glatt som en ål.
Ikke hør på minisheriffen her.
Vær forsiktig. Hun er en bråkmaker.
Hør her, du...
Jeg heter Parker. Agent Parker.
Vi må innom min tantes hus og hente Kyles lommePC.
- Hvorfor skulle jeg tillate det? - Fordi jeg ikke drepte Kyle.
Den som det gjorde var ute etter notatene han hadde på lommePCen sin.
- Vi er nødt til å hente den. - Hør her, frøken Scott.
Det er ikke noe "vi" her. Du er ikke lenger en liten hacker-ekspert.
Du er mistenkt for mord og i min varetekt, så du gjør som jeg sier.
Den er mitt eneste håp, og min tantes hus ligger rett i nærheten.
Nei.
- Den kan bevise at jeg er uskyldig. - Det er utelukket.
Vær så snill.
Sett ned farta. Min tantes hus ligger der borte.
Du kjører for langt.
Hør, du? Parker? Tar du ikke av håndjerna?
- Vi skal bare hente lommePCen. - Får jeg ikke si ha det?
- Du kan vinke fra bilen. - Tusen takk.
Du må banke hardere enn det.
Hvis du tar av håndjerna, kan jeg komme inn bakdøra.
Se på baksida. Prøv igjen.
- Kom igjen. - Hold munn.
Vi må vente på henne.
Den lommePCen er bevis. Jeg har rett til å ha bevis ved rettssaken.
- Vi må rekke flyet. - Kan vi ikke ta et senere fly?
Slutt med alle spørsmålene.
Man er uskyldig inntil annet er bevist.
Jeg får noen til å hente den og sende den. Sett deg inn nå.
Nei.
Jeg ville satt meg inn hvis jeg var deg. Skal jeg slepe deg av gårde?
Mr. Lawson, du sa ikke at det var en agent involvert.
Det blir dyrere, men det kan du snakke med mannen min om senere.
Nei, ingen så oss, og vi fikk tak i det vi kom etter.
Ja, vi fant lommePCen, men jeg kan ikke åpne filene uten kodeordet.
- Hun dro akkurat med jenta. - De har akkurat dratt.
Kanskje frøken Scott vet kodeordet.
Lawson vil ha tak i jenta. Jeg syns vi skal be om 1 00.000 til.
Satellittelefoner, satellittfoto. Hva er det med dere?
Dere er nødt til å informere meg om den utleveringen.
Jeg har akkurat drept agent Parker.
Det var et uhell.
Jeg bare tuller.
Men det er vanskelig nok uten at dere glemmer å informere meg hele tiden.
Hvorfor fikk jeg ikke en lekker FBI-agent?
Du virker ikke særlig rystet over din kjærestes død.
Vi var ikke kjærester. Vi var bare venner.
- Hva er din bakgrunn? - Min bakgrunn?
Du virker ikke som den store, stygge kvinnelige polititypen.
Det fins ikke en bestemt type.
Bærer du våpen? Det tviler jeg på.
- Du snakker for mye. - Skyter du meg når jeg flykter?
- Jeg ville ikke prøve lykken. - Lykken?
- Kaller du dette lykken? - Du gir meg hodepine. Ti stille.
- Det er vel ikke noe morsomt. - Hold opp, Claire!
Snu. Hvor skal vi hen?
Jeg har ikke tid til dette her.
Hallo? Du kan ikke bare la meg være igjen her.
Det er jo latterlig. Hva er det nå?
Har vi kjørt oss bort?
Vet du ikke hvor vi er? Strålende.
Det er utrolig. Vent, du kan ikke det!
Kan jeg ikke?
De bare spør om hvor jeg har gjemt likene.
Flott. Vissen salat.
Det får man for å skremme folk. Spis nå.
Hvordan?
Hun tar av håndjerna.
- Hva er det? - Hva er det for tatovering?
Det er keltisk. Kyle lagde den. Jeg kunne ønske den holdt.
- Er det ikke en ekte tatovering? - Nei, det er bare blekk.
Kyle er flink til å tegne. Han var, mener jeg.
Jeg forstår ikke at noen kan tro at jeg ville gjøre ham noe.
Fingeravtrykkene dine var på mordvåpenet.
De fant amfetamin i laboratoriet og i leiligheten din. Og du skjønner ikke?
Det ble plantet av ham som drepte ham.
Hvem? Så du noen i laboratoriet den kvelden?
Greit. Livet i fengslet tiltaler deg visst.
Vennene mine kausjonerer for meg.
Kausjon for en som er mistenkt for mord? Drøm videre.
To sjokolademilkshake. En til deg, og en til deg.
- Takk. - Velbekomme.
Mygg.
Velg en.
- Bra gjort, kjære. - Takk, kjære.
- Kom så går vi. - Jeg er ikke ferdig.
Nå.
Jeg må ha tak i Kyles lommePC. Du hører ikke etter.
Tror du at du er den eneste smarte personen i verden?
Ja, det føles sånn noen ganger.
- Hvorfor flyktet du? - Ellers hadde jeg også blitt drept.
- Av hvem? - Av de som vil ha den lommePCen.
- Kjør meg tilbake. - Nei. Dukk! Hold deg fast!
- Er du ok? - Ja.
Ut av bilen.
Kom igjen.
Løp!
Inn hit.
- Hvis du stikker av skyter jeg deg. - Tusen takk.
- Jeg elsker dette sporingsutstyret. - Kinesisk. Ganske billig.
Den veien.
De er dyktige. For dyktige.
Vent.
Er du klar? Nå!
Signalet forsvant.
Der borte til venstre.
De har en sporer. En mygg.
Hvordan har den havnet der?
- Smart. - La oss håpe det.
- Vent litt. Er du klar? - Ja.
Nå!
- Virker den? - Ja.
- Har du sett dem før? - På restauranten.
- Ja, men før det? - Nei.
Du blør.
- Hvor ille er det? - Du overlever.
- Hva skjedde? - Jeg gjorde en feil engang. Kom.
En feil? Jeg ville kalle det en katastrofe.
Rett fram. 17 meter.
Den beveger seg ikke. Den er rett...
...der.
Det er myggen.
Pokker!
De lurte oss.
Dette suger virkelig.
Kyle blir drept, jeg blir arrestert, og nå prøver noen å drepe oss.
- Jeg er ikke så sikker på det. - Skyter de bare for moro skyld?
- De skjøt bare etter dekkene. - Kanskje de er elendige til å sikte.
Nei, jeg tror de vil ha deg i live.
Hvorfor? Hvorfor er du så populær?
Jeg har jo sagt det. Kyles lommePC.
De tror jeg har den, eller vet hvor den er.
Jeg sa jo at vi skulle ha ventet på tanta mi.
Det er ingenting her.
De er på vei tilbake til Ashby.
Myggen fløt nedover elva, og de går i motsatte retning.
Fint, men hva skal vi si til Lawson? Han er i elendig humør.
- Han er bare sliten. - Sliten? Han er komplett gal.
Vi sier bare at den nye søkeren ikke virket. Det problemet med kinesisk.
Ingen kvalitetskontroll.
Ikke ham igjen.
- Hva fanken skjedde? - Finney, ikke sant?
- Vi rakk ikke flyet. - Hun er en bråkmaker.
Det blir bråk hvis jeg ikke får lov til å tisse med én gang.
- Vi trenger et hotell. - Det er bare ett. I enden av gata.
- Skal jeg bure inn frøken Scott? - Nei. Jeg tar meg av henne.
- Vil dere ikke ha skyss? - Nei takk.
Vi vil ha et rom.
Er det noe i veien?
Hvordan skal jeg kunne stole på deg? Du har ikke vært så samarbeidsvillig.
Agent Parker, slapper du aldri av?
Jeg kunne ta imot Finneys tilbud om å bure deg inne i natt.
- Hva sier du til det? - Kom igjen, da.
Oppfør deg ordentlig.
Hvem er det?
Finney. Jeg har med noe til dere.
Vær så god.
Hva med det eldre paret? Har dere hørt noe?
- De må være i nærheten. - Det er ingen som ligner dem her.
Det er ikke mitt.
Bilen din brant opp, og bagasjen fulgte dessverre med.
Det er klart.
- Hvor har du fått tak i dette? - Jeg har fem søstere.
- Noe av det passer nok. - Takk. Jeg vil med det neste flyet.
- Kan man leie en bil her? - Nei, dessverre.
- Hvor er frøken Scott? - I dusjen.
Er det trygt? Er det ikke et vindu der?
Ta det rolig. Jeg har tatt klærne hennes.
Hva med bilen din? Kan jeg låne den?
- Det må jeg ha tillatelse til. - Vil du prøve å få det?
Hun er lenge i dusjen.
Ja, det er hun.
Løp den veien, så sjekker jeg baksiden.
- Flott! - Claire?
For pokker, Claire. Du blir drept.
ASHBY VASKERI
Sett deg inn. Hold hodet nede.
Jeg pleier ikke å sette meg inn i fremmede menns biler.
Da er vi to.
- Jeg har mistet noe. - Vet du hvor?
Det er smått, men beveger seg fort.
Vi prøver veien hjem til tante Annie.
Tante Annie?
Hvilken vei er det?
Den veien.
Som om du ikke visste det.
Tante Annie, er du hjemme?
- Det står mer på spill, ikke sant? - Alltid når CIA er involvert.
Jeg burde ha visst at du ville havne i Langley.
Det var morsomt engang, men nå handler det ikke om mennesker, bare teknologi.
- Hva har hun rotet seg opp i? - Det vanlige. En kjæreste.
Kyle jobbet for oss.
- Det overrasker meg ikke. - Han var en smart fyr.
Den beste i sin klasse på Stanford.
- Hvorfor beskyttet dere ham ikke? - Vi prøvde, men det var for sent.
Har hun fortalt deg noe om kvelden han ble drept?
- Ikke noe som helst. - Hvorfor er vi i Ashby?
Tanta hennes bor her. Hun er visst hennes eneste familie.
Tante Annie?
Tante Annie, er du hjemme?
- Leter du etter denne? - Hvor fikk du den fra?
Tante Annie var svært elskverdig da vi besøkte henne tidligere i dag.
Hvor er hun?
La oss si at hun har gått til bedre sted.
Hva?
Hun hadde ikke noe med dette å gjøre.
Vi gjør bare jobben vår.
Det er ikke akkurat fast arbeid, men det gir til salt i maten.
- Hva er kodeordet? - Jeg vet ikke.
Og jeg ville aldri gitt dere det, så dere kan like gjerne drepe meg også.
Vi gir blaffen i hva du vet. Vi skal bare hente deg.
Ta henne med.
Ikke rør dere!
- La henne være. - Hjelp meg!
- Claire? - De drepte henne!
- Jeg sjekker på baksiden. - Det går nok bra.
Det skal nok gå.
Jeg trodde jeg kunne finne Kyles lommePC og bevise at jeg var uskyldig.
Det var dumt. Det var veldig dumt.
- Ja. Det er slutt med å flykte, ok? - Ok.
Agent Parker har fortalt meg om din situasjon.
Du må ha sett noen i laboratoriet den kvelden Kyle ble drept.
Hvem spør? CIA?
Ja.
Jeg heter Harry Eden.
Jeg er en gammel venn av Kate.
- CIA? Er det sant? - Ja.
Det var sent på kvelden. Kyle og jeg satt og øvde til en eksamen.
Vi hørte at det kom noen, så Kyle sa at jeg skulle gjemme meg.
Jeg trodde han bare tullet, så jeg gjemte meg i et skap under et bord.
Det kom noen inn i rommet.
Kyle gjenkjente ham, men han sa ikke navnet hans.
Han hørtes redd ut.
Jeg kunne ikke se ham, men jeg kunne høre det på stemmen.
Så hørte jeg skuddet.
Jeg ble i skapet til han hadde gått, -
- og da jeg kom fram til Kyle var han død.
Jeg er så lei for det.
- Så du ikke ansiktet hans? - Jeg så ikke noe pga. bordet.
Men jeg så hendene hans.
Han lekte med pistolen sin før han skjøt Kyle.
Svingte den fram og tilbake. Helt sykt.
Vi hadde håpet at du kunne identifisere ham.
Vet dere ikke hvem han er?
Jeg kan bare si at vi holder øye med en mann ved navn Lawson.
John Lawson. Han selger biologiske og kjemiske våpen på det svarte markedet.
Vi leide Kyle til å finne et middel mot miltbrann, -
- men han fant noe enda mer dødelig.
De gjør hva som helst for å få tak i notatene hans.
Når forteller dine sjefer hennes sjefer at jeg er uskyldig?
Så enkelt er det ikke. Vitneutsagnet ditt er av avgjørende betydning.
Så jeg er altså lokkemat?
Det er i den nasjonale sikkerhets tjeneste.
Flott. Husk å gi meg en passende begravelse når jeg er død.
Bare hvis du oppfører deg skikkelig.
Flott.
Hold deg til Kate. Hun får deg nok trygt hjem.
Føler jeg meg trygg? Jeg tror ikke det.
- Vi trenger transport. - Jeg skal sørge for det.
Jeg håper ikke jeg har skapt problemer for deg.
Ikke noe jeg ikke kan takle.
Ta vare på deg selv, Kate.
Vi ses.
Takk. Og takk for at dere holdt kjøkkenet åpent.
Så det går et sent fly? Så må vi bare ut på flyplassen i live.
Skal han være med?
Jeg tror det vil være en god ide.
- Men han liker meg ikke. - Jo da.
Han har hele tiden trodd at du var uskyldig.
- Det stemmer ikke. - Han sa det selv.
Prøv å være litt hyggelig for en gangs skyld.
Hva med eksen din? Skal han også være med?
Jeg ser det på måten dere så på hverandre at dere ikke bare er venner.
- Vi skiltes for lenge siden. - Fordi?
Ikke at du har noe med det.
Harry fikk jobb i CIA, og jeg fikk en skrivebordsjobb. Det gikk ikke.
Du virker ikke som skrivebordsjobbtypen.
- Det fins ikke en bestemt... - Type. Greit nok.
Var det ditt feiltrinn som gjorde at du fikk det? Det du fikk de arrene av?
Jeg ledsaget en fange som hadde lurt mafiaen.
Vi endte i et bakhold, han ble drept, og jeg fikk skylden.
- Og nå skjer det igjen. - Nei, det gjør det ikke.
Denne gangen har vi forsterkninger. Om et par timer er vi på vei hjem.
Lover du det?
Ønsker frøknene ellers noe?
En Chantel 97. Den er veldig god.
Den er fremragende. Den må være her fra området.
Finney, han er på vår side. Det er i orden.
Det er en vinopptrekker.
- Kaller du gorillaen tilbake? - Det er i orden, Finney.
Takk.
- Kan jeg få snakke med deg? - Hold øye med henne.
Hvordan skulle jeg kunne vite at han var på vår side?
- Hvor skal vi, kelner? - Mitt kontor.
Kom igjen.
Etter deg.
Har du savnet meg?
Siden for en time siden, eller siden vi slo opp?
Det er visst ikke en tilfeldighet at vi havnet i samme lille by.
- Det er skjebnen. - Ta det rolig.
Du vet godt hvem du har med å gjøre.
- Hvorfor er du i tjenesten igjen? - Det var på tide.
- Du ba om det, ikke sant? - Som sagt, det var på tide.
La oss møtes, Kate.
Når du har levert fanget, så la oss møtes.
Har du det ikke travelt med å fange Lawson?
Han vet mange er ute etter Claire nå.
Vi finner ham først om flere måneder, og jeg bryr meg ikke.
Men jeg bryr meg om oss.
Hva skjedde mellom deg og meg?
- Jeg ble redd. - Selvfølgelig.
Husker du...
Du sørger for transporten, ikke sant?
Jeg har ikke noe bedre å ta meg til.
Sier Cro-Magnon deg noe?
- Du er umulig. - Er jeg umulig?
- Er alt i orden? - Jeg prøvde å være hyggelig.
- Hun kalte meg for en bondetølp. - Litt romantisk spenning?
Spar meg.
Vi må av gårde. Harry venter på oss i lobbyen. Skal vi bruke håndjern?
Helt klart.
- Jeg flykter ikke igjen. - Kan jeg stole på deg?
- På speiderære. - Det er ikke speidertegnet.
Der er de.
Hvor lang line vil han gi dem?
Bare nok til å spenne bein for dem.
Du?
- Hvordan har du det? - Greit nok.
- Sikker? - Ja.
Hun Claire minner meg om deg da du var yngre.
- Hvordan da? - Du var akkurat like sta.
- Det tar jeg som en kompliment. - Det var ment sånn også.
Du minner meg faktisk litt om Finney.
- Hvordan da? - Dere tror begge dere fikser alt.
- Jeg hørte det. - Bare la det gå ut over oss.
- Hva er det? - Merket du det?
Vi har gått tom for bensin. Tanken skulle da være halvfull.
- Flott. - Hva gjør vi nå?
- Hva sier du til det? - Jeg kan ikke nye motorer.
- Flott. Hvor ligger nærmeste by? - Det må være Oden.
- Omkring 15 kilometer herfra. - Den veien?
- Det går ikke. - Det er ikke dekning her.
- Jeg henter hjelp. - Vent litt. Hva er det der borte?
En låve. Den har alltid vært der.
Da venter vi på deg der.
- Jeg kommer snart igjen. - Skynd deg tilbake.
Er det trygt her? Den ser falleferdig ut.
Den holder nok i 100 år til.
- Hvordan vet du det? - Jeg vokste opp på en gård.
- Hvorfor overrasker det meg ikke? - Så så, dere to.
Hva var det?
- Går du ut og ser etter, Finney? - Ok.
- Er du ok? - Spør i morgen hvis vi overlever.
- Du ser sliten ut. - Det er jeg også.
Det står noen hester utenfor.
Jeg tror en av dem må ha sparket i veggen.
- La oss få det overstått. - Tålmodighet, min kjære.
La dem bare falle til ro. De skal ikke være for årvåkne.
Du har rett, min kjære. Som vanlig.
Karen?
Hva sier du til litt...
...litt fart mens vi venter?
Charles, da.
Du er så romantisk.
Hjelp meg litt her.
Takk.
- Hva var det? - Prærieulver.
De kan ikke komme inn hit vel?
Slapp av. Jeg trodde ikke du var redd for noe.
Det er jeg ikke heller.
Takk for hjelpen.
Hei?
Har du fyr?
Nei, jeg røyker ikke.
Det er det snart ingen som gjør lenger. Jeg burde vel også slutte.
Ja, det burde du vel.
- Kjenner vi hverandre? - Jeg tror ikke det.
Har vi ikke møtt hverandre før?
- Nei. - Du har nok rett. Men du ser...
...kjent ut.
Vil du ha skyss?
Jeg liker å gå. Ellers takk.
Har du en som venter på deg hjemme?
Mener du en kjæreste?
Nei, en banan. Ja, selvfølgelig.
- Hvorfor spør du? - Jeg er bare nysgjerrig.
- Nysgjerrig? - Nei, jeg kjedet meg faktisk bare.
Nei.
- Så du har ikke en? - Du er jammen meg kvikk.
Og ikke spør meg hvorfor. Alle spør om det.
Jeg er ikke den mest omgjengelige, og jeg stiller for mange krav.
Hold opp da. Du gjør med sprø. Er du alltid så kritisk mot deg selv?
- Det stemmer jo. - Nei.
- Du virker irriterende i starten... - ...men så blir jeg bedre?
Ja. Man må bare nå inn til deg.
Å, herregud!
Tilbake til arbeidet.
Da min far døde sluttet jeg skolen for å hjelpe min mor.
Hun var stolt da jeg ble politimann. Vennene mine syns ikke det er noe, da.
Bor moren din i Ashby?
Hun døde i fjor.
Jeg er lei for det.
Nå er det bare meg og søstrene mine igjen.
- Jeg er ikke noen forbryter. - Det tror jeg ikke heller.
Den er fin.
Det er kult hvordan den snor seg oppover armen.
Det er ikke en ekte tatovering.
Bare bli sittende, agent Parker.
- Ventet dere noen andre? - Nei.
Hvis dere tenker "Vil han virkelig skyte?", er svaret helt klart "ja".
Dere kaster bort tiden. Claire vet ikke noe, og dere har lommePCen.
Claire vet kodeordet, -
- og jeg trenger formelen Kyle fant fram til.
- Jeg vet ikke kodeordet. - Vi får se.
Dette skulle oppmuntre deg til å si sannheten.
Du vet hvordan du forteller sannheten?
- Jeg elsker dette her. - Jeg vet ikke kodeordet.
- Så synd. - Hvis dere gjør henne noe...
Hva så? Gjør du sånn?
Rolig nå, Claire.
- Er han død? - Nei, men han får skikkelig hodepine.
Og det får du også, kjære.
Nei!
Nå... Hvor var vi?
Jeg vet ikke noe om formelen.
Kanskje dette hjelper på hukommelsen.
Dette stoffet har en mer primitiv formel og er 100% dødelig.
Men det virker ikke så fort som Kyles.
Hans formel er mer komplisert, men minner likevel om denne.
Har du sett noe i den stilen?
- Kom igjen, Claire. - Se på det da, for helvete.
- Nei, det har jeg ikke. - Du skal nok få tungen på gli.
Du har sett den. På lommePCen.
- Nei. Jeg har sett noe på skolen... - Nå holder det. Kom.
- Jeg vet ikke noe! - Vi får se.
Hallo? Er det noen der ute? Hallo!
Kate? Å nei.
- Er du ok? - Hvor har du vært?
De har tatt Claire. Det eldre paret.
- Jeg må finne nøklene. - De er visst i en av lommene hans.
- Går det bra med ham? - Ja, han har puls.
- Hva skjedde med ham? - De dopet ham med noe.
- Hvor ble det av deg? - Dopet de ham? Og meg?
Det var ganske langt å gå.
Det ligger en bensintank i nærheten. Vi kjører ned og henter hjelp til ham.
Vi må av gårde. Kom igjen. Vi sender noen for å hente ham.
Kom igjen.
- Sjekk om dine teknikere vet noe. - God ide.
- Lawson vil ha svar. - Jeg så det i øynene hennes.
Hun gjenkjente noe. Det må være formelen. Den må være i lommePCen.
Det er best vi vekker henne. Lawson kommer snart.
Sånn, ja.
Velkommen hjem.
Se på meg. Kate? Se på meg.
Det går nok bra. Vi er snart på sykehuset.
- Det går nok bra. - OK.
Harry? Det var en felle.
- Det var en felle! - Ja. Det var ikke din skyld.
Jeg kom for sent. Jeg burde ha vært der.
Ikke besvime nå.
Jeg elsker deg. Jeg elsker deg så høyt. Det går nok bra.
Du skal nok klare deg. Du våger ikke å dø.
Du må ikke dø.
Kom. Det er meg, Harry.
Inn i bilen. Ned.
Sto du ikke for transporten?
Vi har visst gått tom for bensin. Tanken skulle da være halvfull.
Flott.
Jeg henter hjelp.
- Hvor ble det av deg? - Jeg kom for sent.
Det er som et deja-vu.
Kate?
Er du ok?
Ja.
Teknikerne tror Lawson holder til på en gammel fabrikk 30 kilometer herfra.
Jeg tenkte på... La meg gjøre det. Bare...
Nei! Jeg mistet henne. Jeg vil ha henne tilbake.
Du behøver ikke bevise noe overfor meg.
- Det handler ikke om deg. - Ok, men la meg ta meg av dette.
Nei.
- Og hvis jeg insisterer? - Det gjør du ikke.
- Jeg vet hvor Kyles formel er. - Den er i lommePCen.
Nei, det er den ikke.
- Da er vi der nesten. - Det var bra.
Nå er jeg inne. Men jeg finner ikke noe som ligner formelen.
Hva? Den må da være der.
Her er hans ph.d.-prosjekt. Og her er en kalender.
En kalender?
- Hva gjorde du? - Jeg gjorde ingenting.
Hold opp!
Se på det.
Den var rett foran nesa på oss.
Flott.
- Jeg trodde vi stolte på hverandre. - Det gjør vi også.
Jeg tenker bare på Claire. Dine folk bryr seg ikke om henne.
- Jeg gir meg. - Nei, det gjør du ikke.
CIA betyr ikke noe for meg nå.
Hva skal du så gjøre i den virkelige verden?
Det kan vi jo finne ut av sammen.
Du kan ikke bare skru meg av og på.
Alt er annerledes nå. Det er ikke som før.
Kanskje...
Kanskje jeg ikke er din type lenger.
Du pleide å si at det ikke fins noen "typer".
Slipp meg!
- Hold henne stille, skatt. - Jeg prøver, min kjære.
Hun er ikke særlig samarbeidsvillig.
- Bare ett til. - Skynd deg.
Du behøver faktisk ikke være i live.
- Jeg har venner i CIA. - Virkelig?
Ja. De er overalt. De tar dere nok.
- Virkelig. - Jeg elsker digitalkameraer.
- De gasser dere! - De er så nøyaktige. Flott. Se.
Ta henne!
- Der er hun! Skyt henne. - Nå er det slutt.
- Du burde øve deg litt, kjære. - Faen ta deg, skatt!
Det må være her. Det må det være.
Hvor er du, Lawson?
Hvor er du?
Jeg vet at du er her et sted. Det er bare et spørsmål om tid...
Jeg ser ikke noen.
- Har du en til? - Hva?
- En pistol. - Ja.
- Kan jeg låne den? - Ja.
- Skal vi ikke tilkalle forsterkning? - Gjør det. Jeg går inn.
Du går ikke inn alene.
- Det må være bilen deres. - Tror du de venter gjester?
Det finner vi snart ut av.
Kom igjen.
- Dekker du meg? - Ja.
Der er han. Der er han.
Ok. Jeg avskjærer ham forfra.
Du går på baksiden, og kommer den andre veien rundt.
Har deg!
Kom igjen. Jeg må bare få igjen pusten.
Du rører deg ikke.
Det var på tide. Hvor har du vært?
- Hvem er han i dressen? - Aner ikke.
Hvem er du, dress-fyr?
- Clyde Reilly. Hvem fanken er han? - Han er ikke en av oss.
Hvis du hadde latt oss drepe din venninne, hadde det ikke skjedd.
- Hun skal ikke dø. - Du vil ha både jenta og pengene.
Hvor er formelen?
På armen hennes.
Det er en tatovering.
På armen hennes?
Det var jaggu smart. Det skulle vi ha tenkt på.
Hei!
- Når får jeg betalinga? - Du skal nok få den.
Her er lønna di.
Claire! Det er Kate. Kom. Er du ok?
- Er du ok? - Ja.
- Hvor er de? - Der.
Ned!
- Trodde du at du kunne slippe unna? - Hold deg nede.
Gå din vei!
La meg få Claire, så kan du få gå din vei. Helt uskadd.
Nei, det går vel ikke. Så si farvel, jenter.
Charles?
Hvor er Charles?
Fanken...
Er dere ok?
Kan jeg se på tatoveringen?
- Kyle har en merkelig humor, hva? - Slipp meg.
Du er blitt litt for glad i den pistolen.
Det er en stygg vane.
Vi må vekk herfra før Lawson og hans folk kommer brasende.
- Det skjer nok ikke. - Hva mener du?
Du er jo Lawson.
- Var han ikke i CIA? - Det er han også.
Men han er korrupt.
Jeg ville motbevise det. Men det var jeg som tok feil. lgjen.
Du er helt på jordet.
Hvorfor var det eldre paret alltid ett skritt foran oss?
Det heter oppklaringsarbeide.
- Og derfor kjente du stedet her. - Mine teknikervenner.
Og en ting til:
Neste gang du later som om du går tom for bensin...
...så husk å fylle bensinen på bilen.
Ops.
Stille og rolig, Harry.
Legg pistolen din på bakken.
- Nå. - Kate...
Nå!
Nei...
- Nei. - Gjør det nå!
- Gjør det, Harry. Nå! - Du vinner.
Claire? Løp ut og finn en telefon og ring etter hjelp. Nå!
Du, betjent? Vet du forskjell på riktig og galt?
Dine folk, mine folk... Hva er forskjellen?
Vet du hva vi har? Snikmordere, narkosmuglere, våpenhandlere.
Våre folk, vår regjering står bak alt den dritten.
Og hva med Justisministeriet?
De tygget deg skikkelig og spyttet deg ut igjen.
De gir blaffen i deg. Jeg sa at det med Cohen ikke var din skyld.
Men trodde de meg? Nei. De trengte deg som syndebukk.
Jeg har lært å leve med det.
Du ble skutt.
Du ble skutt! For hvem sin skyld? Deres?
Du hadde dødd hvis jeg ikke hadde kjørt deg på sykehuset.
Det var heldig at du var der.
Du er så naiv, skatt.
Jeg ble betalt for å komme for sent.
Hvorfor kom du så overhodet?
Fordi jeg elsket deg.
- Harry! - Jeg elsket deg.
- Stopp, Harry.
Jeg skyter deg!
Ikke gjør det, Harry!
Det er ingen kuler i pistolen.
Det kommer snart hjelp.
Clyde?
Han er ikke til noe lenger.
Claire? Løp! Løp, Claire!
Fortsett å løpe!
Løp, Claire. Løp!
Ikke tving meg til å skyte deg.
- Ikke gjør henne noe. - Det skal jeg ikke.
Så lenge hun hører.
Snu deg rundt. Vi går en tur. Den veien.
Hva vil du gjøre når du har formelen?
Jeg improviserer. Det har jeg alltid vært flink til. Den veien.
Kom igjen.
Opp trappen. Kom igjen.
Kom igjen, opp trappen. Fort.
Vent litt...
Opp med deg.
Kom igjen.
Ja ja.
Videre. Bort til døra.
Kom igjen! Det går nok bra.
Å nei!
Nei...
Det må da...
Claire!
- Kom. Vi må finne en annen vei ned. - Det er ingen annen vei.
Hold deg unna!
Nei nei. Jeg gjør deg ikke noe, Claire.
- Var det det du sa til Kyle også? - Kyle ville ikke høre.
- Og det tror du jeg vil? - Hvis du vet ditt eget beste.
- Da må du forbi meg først. - Sikker?
Da må jeg. Du tvinger meg til det. Det er ikke det jeg vil.
- Claire? Hva gjør du? Bli der. - Hva gjør du?
- Du får ikke Kyles formel. - Hva gjør du? Kom hit.
Nå, så du vil redde verden?
Jeg har aldri gjort noe riktig, så det er på høy tid.
Ok. Bare hopp, hvis det er det du vil.
Jeg skal nok få skrapet tatoveringen av armen din.
Ikke gjør det. Det hjelper ikke. Kom tilbake.
Landets sikkerhet står på spill.
Kom igjen. Gi meg hånda di.
Ikke gjør det.
Kanskje brekker knoklene så de ødelegger tatoveringen.
Jones?
Kom.
- Du ser litt blek ut. - Du ser ikke så tøff ut selv.
Jeg har deg. Stille og rolig. Kom inn igjen. Jeg har deg.
Kom. Stille og rolig.
Du traff visst ikke hovedpulsåra. Har du ikke lært noe i CIA?
Hør nå her. Jeg ville ikke drepe deg. Jeg ville bare sinke deg litt.
Legg fra deg pistolen. Du trenger meg når du skal selge formelen.
- Gjør jeg? - Det er mine kontakter.
Du skulle ikke ha drept kona mi.
Hun ga meg ikke noe valg.
Rart hvordan livet er fullt av valgmuligheter.
Og noen mennesker kan bare aldri ta de riktige valgene.
Kom igjen. La oss snakke om det.
Vet du hva problemet ditt er? Grådighet.
Du ville ha både pengene og jenta.
Ikke gjør det!
Harry!
Dette var ikke meningen.
Harry!
Harry tok dessverre feil valg.
Men du har muligheten til å ta det riktige. Bort dit med deg.
Tro nå ikke at jeg har noen skrupler fordi jeg skjøt ham først.
Dessuten er det mye lettere bare å skyte dere begge.
Takk for hjelpen. Jeg ringer fra flyplassen.
Ja vel.
Du elsket ham, ikke sant?
Jo, det gjorde jeg.
Er du ok?
Ja. Nå er jeg fri. Hva mer kan man ønske seg?
Hvis det var opp til meg, ville jeg låse henne inne og kaste nøkkelen.
- Finney... - Jeg mener det.
- Takk. - Alt i orden.
- Hvorfor gjør du det? - Hva tror du?
Å ja...
- Hvordan får vi fjernet den? - Med sprit.
- Er det alt? - Ja.